Professor Scott! Jeg er dr Nichols, fabrikschef.
Jeg beklager dybt. Der har været en forfærdelig forveksling her.
Jeg fik faktisk aldrig besked om dit besøg!
Jeg prøvede at ordne det. Jeg forklarede at du har kommet helt fra Edinburgh-
-for at studere Plexicorp produktions- metoder, men de ved ikke noget om det.
Ved de ikke noget om det?!
-Efter flere millioner kilometer... -Tusinde!
Jeg blev inviteret til inspektion. Jeg kræver at møde ejeren!
Dr Nichols har tilbudt at vise os rundt på fabrikken.
-Har han det? -Det er en stor glæde.
-Det var noget andet! -Gregory.
-Kan min assistent komme med os? -Selvfølgelig.
Kom ikke for godt ind i rollen.
Hej. Et flot skib. Huey 204, ikke sandt?
-Det stemmer. Flyver du? -Her og der.
Jeg fløj noget lignende da jeg gik på akademiet.
-Da er så gammeldags for dig. -Gammelt, ja.
Men interessant. Må jeg stille dig nogen spørgsmål?
Det er et flot sted du har her.
Tak. Dine kundskaber om produktion er meget imponerende.
Derhjemme kalder vi ham mirakelmanden.
-Må jeg få byde på noget? -Jeg kan måske tilbyde dig noget.
-Ja? -Du arbejder fortsat med polymerer.
-Hvad andet skulle jeg arbejde med? -Ja, Hvad andet?
Lad mig sig det på en anden måde: Hvor tykt skal et stykke pleksiglas være-
-når det er på 20x3 meter og skal tåle trykket fra 510 000 liter vand?
-15 centimeter. Vi har sådan nogle på lager. -Jeg lagde mærke til det.
Lad os nu antage...
... at jeg kunne vise dig en metode at producere en væg...
... som kunne gøre det samme, men bare var 2,5 centimeter tyk?
-Ville det være noget værd noget for dig? -Du gør nar.
Måske må professoren låne din computer?
Computer.
Computer!
-Hallo, computer? -Bare brug tastaturet.
Et tastatur. Så malerisk.
-Gennemsigtig aluminium? -Det er nøglen, min ven.
Det vil tage flere år at finde ud af dynamikken i denne matrix.
Ja, men så bliver du også ufattelig rig.
Er det så noget værd, eller skal jeg bare slette det?
Nej.
Ikke nu, Madeline.
Nøjagtig hvad havde du i tankerne?
Hav os undskyldt et øjeblik.
Du indser vel at hvis vi giver ham formelen,-
-så ændrer vi fremtiden?
Hvorfor det? Hvordan ved vi at han ikke opfandt det?
God pointe.
-Sikker på du ikke vil skifte mening? -Er det noget galt med den jeg har?
-En lille vits. Farvel, gamle ven. -Vent lidt.
Hvordan vidste du at Gracie var drægtig? Ingen ved det.
Gracie ved det. Jeg venter her.
Skal han bare holde til i buskene mens vi spiser?
Det er hans skik.
-Stoler du på mig? -Fuldstændig.
Stor pizza med champignon, pepperoni, ekstra løg og en Michelob-øl.
-Godt valg. Og du, sir? -Lav to af dem.
Hvordan bliver en fin pige som dig hvadbiolog?
-Jeg var vel bare heldig. -Du er trist fordi du mister hvalerne.
Du er vældig observant.
-Nøjagtig hvordan skal det ske? -De bliver fløjet til Alaska.
-Så bliver de sluppet ud der. -Og det er det sidste du ser til dem?
Ser, ja. Men vi mærker dem med radiosender på en speciel frekvens.
Jeg kan tage de hvaler med mig til et sted...
... hvor de aldrig vil blive jaget.
Du kommer ikke engang fra Sausalito til San Francisco uden hjælp!
Hvorfor spiser vi middag her hvis du har så lidt tiltro til mig?
Jeg er svag for tabere. Skål.
Desuden vil jeg vide hvorfor du rejser rundt med den gale fyr-
-som ved at Gracie er drægtig og kalder dig admiral.
Hvor kan du tage dem med dig til? Mine hvaler.
-Hvor vil de være trygge? -Det er mere snak om tid end sted.
-Tiden må være lige nu. -Hvorfor det?
Ingen pukkelhval som er født i fangenskab, har overlevet.
Men de vil ikke være meget tryggere på havet fordi det er fangstsæson nu.
Så sådan ligger landet som de siger.
Fanden.
Hvad er det? Du har en personsøger.
Er du læge?
-Jeg sagde at du ikke skulle kontakte mig! - Jeg tænkte at du ville vide dette.
- Vi stråler dem ind nu. -Sæt fasere på krampe. Held og lykke.
-Vil du tage det hele fra begynnelsen? -Kan du ikke sige mig hvor hvalerne skal hen?
-Hvem er du? -Hvem tror du at jeg er?
Ikke sig det. Du er fra rummet.
Nej, jeg er fra Ilowa. Jeg arbejder bare i rummet.
Nå, det var tæt på. Jeg viste at rummet kom her før eller siden.
-Sandheden? -Jeg spidser ørene.
Ja vel. sandheden.
Jeg er fra sent i det 23. århundred.
Jeg har rejst tilbage i tiden...
... for at tage to pukkelhvaler med mig i et forsøg på...
... at genindføre arten.
Hvorfor sagde du ikke bare det? Hvorfor alt udenomssnakken?
-Vil du have detaljer? -Jeg siger ikke nej for alt i verden.
-Hvornår bliver hvalerne sluppet ud? -Ja da, hvad fanden.
Din ven havde ret. Gracie er ikke bare drægtig, men meget drægtig.
Klokken tolv i morgen, i noget som nok bliver et mediecirkus, bliver de hentet.
-Klokken tolv i morgen? -Skal vi af sted?
-Vi har dårlig tid. -Kan du pakke dem ind?
-Hvem får dårlige nyheder? -De bruger vel ikke penge på din tid?
-Hvor lang tid? -Kommer an på afskærmningen.
Nå, ”admiral”, det var mit livs korteste middag.
Og uden tvivl den største smører og fiskehistorie jeg nogensinde har hørt.
Sig mig: Hvad er frekvensen til Georges og Gracies radiosender?
Beklager, det er hemmeligstemplet. Jeg aner ikke hvem du egentlig er!
Du vil vel ikke vise mig rundt i dit rumskib, vel?
-Nej, ikke sådan uden lige. -Der kan du se.
Hør på mig. Jeg er her for at fragte to pukkelhvaler til det 23. århundred.
Bliver det nødvendigt, henter jeg dem på åbent hav. Men jeg vil hellere have dine.
Det er bedre for mig. Det er bedre for dig. Det er bedre for dem.
Tænk over det.
-Hvem er du? -Tænk over det.
Men brug ikke lang tid. Jeg har ikke meget tid tilbage.
-Du finder mig i så fald her. -Her?
-I parken. -Ja.
-Akvariet er færdig i morgen tidlig. -Kort tid.
-Hvad med hold to? -Vi venter på at de skal kontakte os.
Fandens! Vi har været så uheldige. To perfekte hvaler lige foran os.
-Handler vi ikke hurtigt, mister vi dem. -Så vil vores mission slå fejl.
Vores mission? Du snakker om enden for alt livet på jorden.
Du er halvvejs menneske! Har du ingen fordømte følelser om det?!
-Der er det igen. -Underligt. Orlogskaptajn?
-Kører I ikke et testprogram? -Jo, men vi bliver tappet for kraft.
Og det må ske fra et sted inde i skibet.
Vagthavende, orlogskaptajn Rogerson. Ja, vi ser det også. Hvad tror du?
Scotty. Vi er klar til at blive strålet ud.
Hører du mig, Scotty?
Bekræftet. Det er modtaget.
Dette er orlogskaptajn Rogerson.
Vi har en indtrængen i hovedmaskinrum nummer fire.
-Scotty? Hører du os? -Jeg kan næsten ikke høre dig, tøs.
Kraften er nede på minimum. Jeg må tage jer ind én af gangen.
Tag beholderen, så tager du af sted først.
Vær klar.
Scotty.
Hallo?
Kom venligst ind.
Scotty? Hvor snart?!
Chekov! Du falder fra! Signaliser igen!
-Hører du mig, Chekov? -Det ville være et godt tidspunkt nu.
Rør dig ikke!
Chekov!
Jeg har mistet ham.
Orlogskaptajn Chekov. Star Fleet, Føderationen af de forenede planeter.
Javel, orlogskaptajn. Er der noget du har lyst til at fortælle os?
-Som hvad? -Hvem du egentlig er, og hvad dette er.
Jeg er Pavel Chekov, orlogskaptajn i Star Fleet.
Tjenestenummer: 656-5827 D.
-Lad os tage det forfra. -Forfra hvad?
-Navn? -Mit navn? Jeg kender ikke dit!
Leger du med mig, er du færdig!
Er jeg det? Kan jeg gå nu?
-Hvad tror du? -Han er sovjet.
Idiot. Selvsagt er han sovjet. Men han må være tilbagestående.
-Rør jer ikke! -Ja vel, giv os strålepistolen.
Hvis I ikke lægger jer ned, bliver jeg nødt til at give jer stød.
-Gå i gang, giv mig stød. -Jeg beklager, men...
Det må skyldes strålingen.
Landgangsbroen!
Kast jer ned!
Mand skadet. Få en sanitetsmand herhen.
-Kommer du nogen vejne? -Nej. Jeg burde ikke have forladt ham.
Du gjorde det du måtte. Fortsæt at lede efter ham.
Scotty. Du har lovet mig et overslag mht. dilitiumkrystallerne.
-Det tager tid. Engang i morgen. -Det holder ikke, mr Scott.
Jeg skal prøve, sir. Han er en sær en, hvad?
-Han har stærke følelser. -Nej, siger du det?
De tog af sted i aftes. Vi ville undgå pressen, og det blev lettere for dig.
Du sendte dem bort uden at lade mig tage afsked?! Dit svin!
Admiral! Admiral Kirk!
Admiral Kirk!
Admiral Kirk! Kan du høre mig?!
De er borte! Jeg har brug for din hjælp! Er du der inde?!
Admiral! Vi har et problem!
Admiral Kirk!
Hører du mig?!
Herregud...
Hallo, Alice. Velkommen til Eventyrlandet.
-Det er sandt! Alt du sagde! -Ja, det er sandt.
Jeg er glad for at du er her, men du valgte lidt af et tidspunkt.
-Er dette virkeligt? -Ja da. Kom med.
-Et akvarium til dine hvaler... -De er borte.
-Borte? -I går aftes. Jeg fik ikke besked.
-De er i Alaska nu. -Fandens!
-Men I finder dem med mærkerne? -Vi kommer ingen vej.
-Vi kan ikke komme nogen steder. -Hvad slags rumskib er dette?
-Vi har fuld kraft igen. -Tak, mr Spock.
Velkommen om bord, doktor.
- Er du der, admiral? -Ja, Uhura. Hvad er i vejen?
Jeg har fundet Chekov. De fragter ham til akutkirurgi nu.
-Hvor da? - Merecy- sygehuset.
-Det er i Mission-distriktet. - Tilstanden er kritisk.
De forventer ikke at han vil overleve.
Du må lade mig tage af sted, Jim. Overlad ham ikke til det 20. århundreds lægekunst.
Jeg tror at Dr McCoy har ret. Vi må hjælpe Chekov.
-Er det logisk at gøre det, Spock? -Nej. Men det er menneskelig.
Rigtig. Vil du hjælpe os?
-På hvilken måde? -Vi må se ud som læger.
Vi ser her nede. Du tjekker der.
-Hvad fejler du? -Nyredialyse.
Dialyse? Herregud. Er dette den mørke middelalder, eller hvad?
Her. Slug den. Hvis du får nogen problemer, ringer du bare.
Her. Jeg har det.
Vi går.
Han tilbageholdes i den sikrede korridor. Tilstanden er kritisk.
Undskyld mig, vi tager den.
Hold døre åben! Akutsituation!
Ja da, jeg var der. Jeg hørte det hele.
Radikal kemoterapi, sagde Weintraub.
-Hvad med Gottlieb? -Han snakkede bare om billedeterapi.
-Utrolig. -Har du et andet syn på sagen?
-Lyder som den spanske inkvisition! -Han har en dårlig dag.
-Forkerte vej! -Vi har ordrer...
Fandens også! Det er et akuttilfælde af udvidelse i øvre maveregion!
Af banen!
-Hvad sagde du at hun havde? -Kramper.
Hvem er I? Hvor er jeres masker? Hvem er disse folk?
-Jeg ved det ikke. -Hvad fanden er det? Hvad gør du?
-Rift i hjernehindearterien. -Hvad slags læge er du? Tandlæge?
Hvad tror du at langsom impuls, åndedræt og koma betyder?
-En fundoskopi... -De viser ikke noget i sådanne tilfælde!
En enkel tømning af hematomet vil reducere trykket!
At bore huller i hans hoved er ikke løsningen! Arterien må repareres!
Læg slagterkniven fra dig, og lad mig redde patienten!
-Jeg skal få dig fjernet... -Meget uprofessionel opførsel, doktor.
-Ind i det lille rummet, tak. -Er det et våben?
-Hvad skal dette betyde? -Jeg aner det ikke.
Han smeltede låsen!
De bruger middelaldermetoder her.
Kemoterapi! Fundoskopiske undersøgelser!
Kom igen, Chekov. Vågn.
Pavel? Hører du mig?
-Han vågner. -Pavel. Snak til mig.
Navn? Rang?
Chekov, Pavel.
Rang: admiral.
-Hvordan har patienten det? -Han klarer sig.
-Det var HUN da I kom ind! -En eneste lille fejl...
Få os ud herfra!
De har taget patienten! Skaf hjælp!
Stå stille!
-Ikke nu, Pavel. -Stå stille.
Lægen gav mig en pille, og det vokse en ny nyre frem i mig!
Den virker som den skal!
Rør jer ikke!
-Hvor er hvalerne nu? -Jeg kan vise dig det på et kort.
-Nej, bare giv mig radiofrekvensen. -Hvad mener du? Jeg vil med jer!
-Nej, næste stop er det 23. århundre. -Hvad så? Jeg har ingen her!
-Jeg må hjælpe de hvaler! -Jeg har ikke tid til at diskutere!
-Radiofrekvensen. Tak. -401 megahertz.
Tak. Tak for alt.
Scotty. Strål mig op.
Overraskelse!
-Hvor fanden er kraften, Spock? -Vent et fordømt minut, admiral.
Jeg prøver at huske denne. Jeg blev vant til en Huey.
-Du narrede mig. -Du har brug for mig.
Sid ned. Nu, mr Sulu.
Hvad fanden var det?!
Afskærmningen er stabil. Alle systemer er normale.
Fortsætter klatring med støttemotore. Vinge: fem over syv. Ror: stødt.
Anbefaler 10 000 fods højde. Ror 310.
Uhura. Søg efter hvalerne. 401 megahertz.
10 000, admiral.
Fuld kraft.
310 til Beringhavet. Ankomst: 12 minutter.
-Er hvadltankene klar? -Ja, men at stråle op 400 ton...
Det er ikke bare hvalerne. Det er vandet.
Ja, selvfølgelig.
-Nogen kontakt? -Svaret er Nej, sir.
-Du ser ud til at have et problem. -Din iagttagelse er korrekt, doktor.
For at vende tilbage til det øjeblik vi forlod det 23. århundred, -
-har jeg beregnet brugt tid i forhold til accelerationen.
Selvfølgelig. Så hvad er problemet?
-Accelerationen er ikke konstant. -Så må du gøre dit bedste.
-Gøre mit beste? -Gæt, Spock.
-Gæt så godt du kan. -Det ligger ikke i min natur.
Vel, ingen er perfekte.
-Der er det! -Bekræftes. Kontakt med hvalerne.
Kurs: 327. Afstand: 600 nauriske mil.
-Få dem på skærmen. -Hvordan kan I gøre det?
Jeg har et signal som nærmere sig hvalerne med kurs 328 grader.
Lad os se på det.
-Hvad slags skib er det? -En hvalfangerbåd. Kommer vi for sent?
-Nedstigning med fuld kraft. -Ja vel, sir.
Ti sekunder, sir.
-Okay, Scotty. Nu er det din tur. -Ti sekunder, Admiral.
Fem, fire, tre...
... to, et.
Admiral! Det befinder sig hvaler her!
-Godt. Hvor snart kan vi have warpfart? -Fuld kraft nu, sir!
-Vær så god, mr Sulu. -Ja vel, sir. Warpfart.
Mr Sulu. Du har broen. Jeg tager vor gæst med for at se på hendes hvaler.
Har du taget hvalernes og vandets masse med i beregningen for tidsrejsen?
Mr Scott kan ikke give mig nøjagtige tal, admiral, så...
-Jeg må gætte. -Gætte?
Du, Spock? Det er fantastisk!
-Jeg tror ikke han forstår dette. -Det er ikke det.
Han mener at han stoler mere på dine gæt end de flestes fakta.
-Så det er en kompliment? -Ja, det er det.
Da skal jeg prøve at gætte så godt jeg kan.
”De siger at havet er koldt, men havet indeholder det hedeste af alt blod.”
”Hvaler græder ikke”, D.H. Lawrence.
Det er ironisk. Da menneskene dræbte disse skabninger, -
-ødelagde de sin egen fremtid.
Dyrerne virker glad for at se dig, doktor. Håber du kan lide vores akvarium.
-Det er et mirakel, mr Scott. -Et mirakel? Det venter vi endnu på.
Hvad mener han med det?
At vi har små chancer for at komme hjem. Du ville leve længere tid på jorden.
Jeg hører til her. Jeg er hvalbiolog.
Sæt at du får dem igennem ved et mirakel.
Hvem ved noget om pukkelhvaler i det 23. århundred?
Du må komme dig herop, admiral! Vi har et svigt i kraften!
Bliv hos dem. Jeg er på vej.
Hold fast, dame. Nu kommer det til at ryste.
Warp 7,5.
-7,9. -Skjold på maksimal styrke.
Dette er alt jeg kan give dig!
-Kan vi få fart nok til at bryde løs? -Jeg kan ikke garantere noget som helst.
Jeg skal prøve at kompensere ved at ændre vores bane.
Warp 8...8,1. Maksfart.
-Jeg må styre støttemotorene. -Spock overtager støttemotorerne.
Vent... vent... nu!
-Startede bremsemotorerne? -Det gjorde de, admiral.
Hvor fanden er vi da?
Sonden.
-Situationsrapport, Spock. -Computeren er ude af drift.
Hovedstrømmen er død. Hjælpestrømmen svarer ikke.
-Gå over til manuel. -Jeg har ingen kontrol, sir.
-Hvor er vi, Jim? -Ude af kontrol, blinde som muldvarper.
Få ham tilbage!
-Se! -De flyver mod broen!
Hold næsen oppe hvis du kan!
Vi er i vandet! Udløs lugen!
Nu må vi bare få ud hvalerne før vi synker! Forlad skibet!
Hører du mig, Scotty?
Fuld fart! Sørg for at alle kommer i sikkerhed!
-Dame! Tag min arm! -Jeg har den!
-Admiral! Hjælp! -Jeg er her, Scotty.
-Det skal nok gå. -Hvalerne drukner!
-Lastrumsdørene har ikke strøm! -Overstyring med sprængstof?
Det er under vand. Vi kommer ikke til.
I går i forvejen! Og luk lugen!
-Du bliver fanget, admiral! -Gå!
Ser du dem?
Der!
Hvorfor svarer de ikke? Hvorfor synger de ikke?
Vi har strøm.
Rådet er nu sat.
Vær venlig at sætte jer.
Før de anklagede ind.
Kommandør Spock. Du er ikke anklaget.
Hr præsident. Jeg står sammen med mine skibskammerater.
Som du vil.
Tiltalerne og specificeringerne er:
Sammensværgelse. Overfald på Føderationens officerer.
Tyveri af Føderationens ejendom, det vil sig stjerneskibet Enterprise.
Sabotage af USS Excelsior.
Skade på Føderationens ejendom, nærmeree bestemt USS Enterprise.
Og endelig: Igen adlydelse overfor Star Fleets øverstkommanderende.
Admiral Kirk. Hvad siger De til tiltalen?
På vegne af os alle har jeg myndighed til at erklære os skyldige.
Det er noteret.
Pga. formildende omstendigheder er alle anklager undtaget én henlagt.
Den tilbageværende er ikke at adlyde en overordnet.
Den gælder kun admiral Kirk.
Jeg er sikker på at admiralen ved at disciplin er nødvendig.
-Det ved jeg, sir. -James T. Kirk.
Det er rådets dom at du degraderes til kommandør.
Som følge af din nye rang-
-får du en tjeneste du flere ganger har vist urokkelig dygtighed i:
At være chef på et stjerneskib.
Stilhed!
Du og dit mandskab har reddet denne planet fra sin egen kortsynethed.
Vi vil altid stå til jeres gæld.
Jeg er så glad på dine vegne.
Tusind tak.
-Vent nu lidt. Hvor skal du hen? -Du går til dit skib og jeg til mit.
Et forskningsfartøj. Jeg har 300 års kundskaber at tilegne mig.
-Du mener at dette er et farvel? -Hvorfor behøver det at være det?
Som de siger i dit århundred, har jeg ikke engang dit telefonnummer.
-Hvordan skal jeg finde dig? -Vær ikke urolig. Jeg skal nok finde dig.
Vi ses ude i galaksen.
Far.
Jeg tager tilbage til Vulcan om en time.
-Det var venlig af dig at gøre dette. -Du er jo min søn.
Desuden er jeg meget imponeret over din optræden i denne krise.
Meget venlig af dig.
Så vidt jeg husker, gik jeg imod at du hvervede dig i Star Fleet.
Det er mulig at den vurdering var forkert.
Dine forbundsfælder er gode mennesker.
De er mine vener.
Ja, selvfølgelig.
-Har du nogen beskeder til din mor? -Ja.
Sig til hende... at jeg har det godt.
-Lev længe og vel, far. -Lev længe og vel, min søn.
Den bureaukratiske mentalitet er det eneste konstante i universet.
-Vi får et fragtskib. -Jeg satser på Excelsior.
Hvorfor i guds navn vil du have den skrotbunke?
-Et skib er et skib. -Som du vil, sir. Ske din vilje.
Mine venner... vi er kommet hjem.
-Roret er klart, kaptajn. -Okay. Lad os se hvad hun duer til.
MSC RULES